Viljapuude ja marjapõõsaste kevadine hoolduslõikus
![](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/7e682cfa-2eeb-4acd-8e48-214240c73678.jpg?noup&w=1200&h=711)
Viljapuude ja marjapõõsaste hoolduslõikus on üsna keeruline, eriti kui seda on vaja teha vaid üks kord aastas. Olulised nüansid ja õpetussõnad kipuvad ununema, ikka ja jälle tekib küsimus, et millal on õige aeg lõikuseks ja kuidas õigesti võra kujundada või mitmenda punga pealt peaks eelmisel suvel kasvanud võrsed ära lõikama. Tarkuseteri jagab Räpina aianduskooli õppemajandi juht Urmas Roht.
Viljapuude hoolduslõikus
Viljapuude puhul oleme harjunud, et lõikus võetakse ette varakevadel pehmemate ilmadega ja lõpetatakse enne pungade puhkemist. Sel perioodil on aiapidajatel ka rohkesti aega veel viljapuudega askeldada ja kevadised soojad päevad ning karged hommiku- ja õhtutunnid meelitavad inimesi aeda. Parem ja puule vähem stressi põhjustav aeg viljapuude lõikamiseks on siiski puude kasvuajal ehk ajavahemikul jaanipäevast septembrini – sel ajal paranevad haavad kergesti ja kiiresti. Miks suvist viljapuude lõikusaega palju ei praktiseerita? Aiapidaja on koormatud muude töödega.
NB! Ära lõika viljapuid sügisel pärast vegetatsiooniperioodi lõppu – lõikehaavad jäävad lahtiseks, sealt aurub palju elutegevuseks vajalikku vett ja lahtised lõikehaavad on haigustele väga vastuvõtlikud!
Töövahendid viljapuude ja marjapõõsaste lõikamiseks peavad olema puhtad, desinfitseeritud, õlitatud ning teravad. Noad-käärid ja saed peavad olema hoolikalt teritatud, samuti käsisaagidel saetee korralikult räsatud, et saag ei kiiluks saeteesse kinni. Mõnus on viljapuid lõigata elektriliste oksakääridega. Akukettsaagi kasutades peab samuti olema kett korralikult teritatud ja karvaste servadega kettsae lõikejälgede servad tuleb pärast terava aednikunoaga siledaks lõigata – selliselt on lõikehaavade kinnikasvamine palju hõlpsam. Tihtipeale on vaja kõrgemate puude lõikamiseks kasutada redeleid ja platvorme, ka need peavad olema kontrollitud ning turvalised. Töövahenditena võiks kasutada tuntud ja kõrge kvaliteediga aiatööriistade tootjaid, nagu näiteks STIHL.
STIHL-i valikus on okste lõikamiseks uudistootena akuga oksasaag STIHL GTA 26 ja erineva läbimõõduga okste ning võrsete lõikamiseks oksasaed ja -käärid.
![](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/e0ff3dd9-03fa-4422-97b5-e8295499fa56.jpg?noup&w=400)
Viljapuude hoolduslõikuse võimalusi on mitmeid, samamoodi on välja kujunenud üht või teist lõikust pooldavad koolkonnad. Tootmisaedades lõigatakse viljapuid erinevalt koduaia puudest – tootmisaias on viljapuude eluiga lühem ja lõikus intensiivsem. Aiapidajate seas on viimastel aastatel populaarsust võitnud õuna- ja pirnipuude rippoksaline võrakuju. Sellise võra saab kujundada järk-järgult 3-4 aasta jooksul ja hilisemad lõikused nõuavad üsna vähe vaeva. Kevadel tehtud tugeva võralõikuse järel moodustub puudele palju püstiseid vesivõsusid, mis pole eriti soovitatavad. Need võib eemaldada suvel või üldse lõigata viljapuid suvel, siis vesivõsusid peaaegu ei tekigi. Kirsi-, maguskirsi- ja ploomipuid lõigatakse üldjuhul tagasihoidlikumalt kui õuna- ja pirnipuid, kuid üldpõhimõtted jäävad samaks – eesmärgiks on piisavalt hästi arenenud, tasakaalustatud ja mitte liiga kõrge võra. Rohkem vaeva tuleb näha maguskirssidega, mis on tugevakasvulised ja kipuvad regulaarse lõikuseta kasvama liiga võimsaks.
Marjapõõsaste lõikus
Marjapõõsaid võib samuti lõigata kevadel ja soovituslikult peaks mustasõstrapõõsaile jääma 8–12 hästi arenenud oksa, punase sõstra põõsaile 12–15 oksa ja karusmarjale võib neid jääda rohkem, kuni paarkümmend. Eeskätt lõigatakse välja vanad, murdunud ja võra üldise kasvusuunaga risti kasvavad oksad. Kõik oksad lõigatakse tagasi kuni maapinnani – tüükaid ei jäeta. Samuti tuleb hoiduda võrsetippude kärpimisest – põõsad vastavad sellele „luudja“ võra moodustamisega.
Lõikamistehnika puhul tuleb meeles pidada, et oluline on vältida lõikekohtades koorerebendite teket. Selleks tee esimene lõige oksa altküljelt ja seejärel lõika oks ülemise lõikega läbi. Võimalusel hoia vaba käega oksast kinni, siis ei kuku need vabalt alla. Veelgi parem on suured ja rasked oksad lõigata esmalt tüvest kaugemalt maha, siis ei saa tüvekoor kindlasti kahjustatud. Seejärel lõika ka allesjäänud kerge tüügas korralike lõigetega maha. Suuremad lõikehaavad desinfitseerige pookevaha või haavapeitsiga – see vähendab veekadu ja hoiab ära seenhaiguste tungimise puusse lõikehaavade kaudu.
NB! Hoidu suuremõõtmeliste haavandite tekitamisest puudele lõikuse käigus, pea meeles, et suuremad kui 10 cm läbimõõduga haavad paranevad väga aeglaselt ega jõua aastategagi lõplikult kinni kasvada! Ära jäta puudele lõigates oksatüükaid – need on inetud, tarbetud ja seenhaigustesse kergesti nakatuvad! Õige lõige tehakse oksakraeni!
Pärast tööde lõppu ära unusta töövahendeid puhastada, desinfitseerida, õlitada, teritada ega kuivatada. Selliselt hooldatuna peavad tööriistad oluliselt kauem vastu. STIHL-il on heaks tööriistade puhastusvahendiks Varioclean ja tööriistade õlitamiseks Multispray, mis õlitab, lahustab mustuse ning jääkained. Loodussäästlik toode on Bio õli, mis õlitab ja kaitseb hästi korrosiooni eest.
![](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/4131bb15-9a89-4cc3-9700-63b501c833c3.jpg?noup&w=400)
Väärt nõuanded on kirja pannud Urmas Roht, Räpina aianduskooli õppemajandi juht.